Norsub by: Teddyboy33 Barbarian Subs since 2010
"I tiden mellom da oseanene slukte Atlantis..."
"...og oppstandelsen til Aryas sønner..."
"...var det en uvirkelig tid..."
"...da skinnende kongeriker lå spredt rundt om i verden."
"Det ble etterfulgt av mørkets rike, Acheron..."
"...hvor onde trollmenn søkte oppstandelsens hemmelighet."
"De lagde en maske av Kongers knokler..."
"...og vekket dens vrede med døtrenes rene blod."
"Masken påkalte ånder med utenkelig ondskap..."
"...og ga dem krefter som ingen dødelige burde inneha."
"Acheron underla seg hele den siviliserte verden."
"Kun barbar-stammene gjorde fortsatt motstand."
"Masken ble knust, og Acheron falt."
"Hver stamme beholdt èn bit..."
"...slik at ingen kunne prøve å sette den sammen igjen...."
"...og nok engang lede verden ut i kaos og ødeleggelse."
"Bitene ble spredt over hele landet, og forble skjulte i årevis."
"Profetiene nevnte en mann som èn dag ville gjenoppbygge masken..."
"...og herske over verden."
"Så begynte den Hyboreanske tidsalder."
"En tid som var både dyster og brutal."
"Og så kom det et barn, født i kamp."
Fialla!
Ikke snakk, min kjære. Ikke snakk.
Jeg må få se barnet mitt før jeg dør.
Gi navn til sønnen din.
Navnet hans...
...er Conan.
Når en Cimmerianer er tørst, tørster han etter blod.
Når han fryser, er det fra sverdets kalde stål.
Men motet til en Cimmerianer er moderert.
Han frykter ikke døden, men løper den heller ikke i møte.
For å bli en Cimmeriansk kriger, må du ha både kløkt og likevekt.
Såvel som fart og styrke.
Conan...
- Jeg ga deg plikter, gutt. - Jeg er ferdig, far.
Førstemann som runder åsryggen og returnerer med uknust egg...
...får lov til å kjempe sammen med krigerne.
Greit, gutt. Hva venter du på?
Vi drar tilbake!
Conan!
Flytt dere!
Kom, på tide å smi en klinge til deg.
Sverdet som vi lager, vil bli ditt en dag.
Men før du svinger det, så må du forstå det.
Sverdet må kunne bøyes, ellers knekker det.
Det må være balansert.
Hva er viktigst når man smir en klinge? Ild eller is?
Ild.
- Is? - Er du sikker?
Ild og is. Sammen.
Det er stålets mysterium.
Du er ennå mest ild, gutt.
Nei! Ro deg ned. Finn fotfeste.
Det holder!
Du er ikke klar for dette sverdet.
Skyt!
- Far! - Conan!
Far!
Barbar?
Det er ingen skam å knele for meg.
Hver av disse modige krigerne, har oppgitt halve landet sitt.
Sverget troskap til meg.
De gjorde det fordi de vet at jeg blir Gud en dag.
En dag?
De andre stammene i Cimmeria vil samles for hevn. Og da, Gud eller ei...
...vil du falle.
Du vet hvorfor jeg er her. Det mangler en bit i masken.
Du kjenner dens krefter. Gi den til meg nå.
Eller dø. Så får jeg finne den selv.
Jeg foretrekker døden.
Er dette sønnen din?
Jeg liker ham.
Kom her, min kjære datter.
Far, jeg føler at knokkelbiten er nær.
Kan du finne den for meg, Marique?
Barbar, sønnen din er modig.
Men datteren min har også evner. Finn den, Marique.
Disse Cimmerianerne ber ikke. Dette er kirken deres.
Det er dette de tilber. Den befinner seg her!
Biten. Hun fant knokkelbiten!
Moren din vil bli stolt.
Remo! Samle mennene.
Brenn alt sammen! Nei, ikke gutten. Ikke ennå.
Se hva han gjorde med ansiktet mitt!
Så hvordan skal jeg straffe deg!?
Du frykter hverken smerte eller død.
Far, nei!
Verre enn døden, eller hva? Å se sønnen din dø.
Fordi han elsker deg.
Den er komplett. Marique, vi er halvveis ferdige.
Når vi finner den renblodige, så vil moren din...
...min aller kjæreste, komme tilbake.
Masken er komplett!
Conan. Du kan ikke redde meg.
Slipp lenken, gutt.
- Jeg er ikke redd for å dø! - Det går bra.
Jeg elsker deg, sønn.
Nei!
"Conan forlot Cimmeria, og vandret langs verdens yttergrense."
"Slaktet, stjal, overlevde..."
"Stormet fortet i Vanerium, og streifet på de mørke hav blant pirater."
"Men den navnløse som slaktet ned landsbyen hans..."
"...og drepte faren hans, forble gjemt i skyggene."
Det er vanlige slavehandlere, Conan. Ikke mannen du leter etter.
- Hvorfor angripe? - Ingen mann bør leve i lenker.
ZINGARAN SLAVEKOLONI
Kjemp!
Kjemp da! Dere bleikfeite, morløse geiteelskere!
Kom igjen! Dere er fri.
Dra. Eierne deres er døde. Dere er ikke lenger slaver.
Men dere har tatt all maten. Alle våpnene våre.
Hvor vil dere at vi skal dra?
Vi seiler til Messantia!
Kom igjen, gamle gubbe!
Jeg vant!
Jeg vant uansett.
Første gang jeg traff ham, var han ikke større enn deg.
Bare ei mager lita rotte, som var lommetyv i Zamora.
Likevel var det han som stjal Elefantens Hjerte.
Og styrtet trollmannen Yarrah!
Jeg trenger mer mjød.
Vakter! Der, sjekk der borte.
- Hvorfor leter de etter deg? - Nei, nei!
Vent, du forstår ikke.
De kaster oss begge i fengsel hvis du ikke slipper.
Kanskje jeg ønsker å havne i fengsel. Du tar han i midten.
- Jeg? - Han tar jeg.
Løp lille mann.
Jeg er fangen din.
Du er rolig til å være en mann som snart skal dø.
Hvor er kapteinen?
Fjellapen kan snakke. Kapteinen er litt opptatt.
Ta det rolig, alle skal få sjansen.
Hvor faen er kapteinen?
Ingen har adgang. Han åpner kun for meg.
Vakt! Døra!
Ta ham, idioter!
- Husker du meg? - Hvem er du?!
Det var jeg som gjorde deg pen.
Du kan ikke gjøre dette! Vet du hvem jeg er?!
Det holder!
Hvor er mannen som drepte faren min?
Søker du Khalar Zym?
Zym? Nei.
Folket mitt ble slaktet av en simpel banditt, ikke en konge.
Han var banditt da, men han er en legende nå. En Skyggeherre.
En Skyggeherre, hva?
Ut med språket. Jeg skal ikke drepe deg.
Kjenner du til de Forbudte Skoger?
Der er det kun lik og dyr som tygger på dem.
I dette øyeblikk leder Khalar styrkene sine gjennom tåken.
- Mer. - Det holder ikke.
Vent! Jeg vet at skogen er stor.
Han måtte returnere til festningen sin ved Khor Khalba.
- Han tar ruten om ravinen ved Shaipur. - Et perfekt sted for et bakhold.
- Hva er det Khalar skal der? - Han har med seg heksedatteren sin.
De leter etter ei ung jente. En renblodig.
- Lurer du meg inn i ei felle? - Jeg lyver ikke for deg. Han er gal.
Han er besatt av Acheronsk hekse- kunst, jeg er ikke lojal mot ham.
Javel nordboer, jeg har holdt min del av avtalen.
Ved Mithra, hva gjør du?!
- Skåler for avtalen vår! - Skål!
Nordboer, vent på meg.
Fanger ved Messantia! Nøkkelen til friheten deres...
- ...ligger i kapteinens mage. - Du ga meg ditt ord!
- Du lovet å spare livet mitt! - Jeg sa at jeg ikke skulle drepe deg.
Befri dere selv.
Nordboer, jeg heter Ela-Shan.
Det fins ikke den lås eller fort jeg ikke kan bryte meg inn i.
Hvis du noengang er dum nok til å dra mot Khor Khalba...
...må du finne meg, så jeg kan snakke deg bort fra det.
Spør alle du treffer om Ela-Shan!
SHAIPUR KLOSTER
Hva ser du i fremtiden min, Mester Fassir?
Det er litt uklart.
Jeg ser en reise.
En mann, som krysser ørkenen.
En ridder?
En kriger.
Deres stier vil krysses. Han vil ta deg med til ditt fødested.
Er det alt du ser, Mester?
Den renblodige er nær. Jeg kan lukte henne.
Det vil være opprør i Messantia i dagevis, takket være deg.
- Khalar Zym. - Hva?
Det heter mannen som drepte faren min.
Zym? Vet du hvem det er?
Jeg har hørt at han er Dødens Engel.
Jeg drar i kveld, og fortsetter til Shaipur.
Vi kan seile helt til bukta, rett ved Shaipurs utpost.
- Så venter du på meg der? - Venter?
Jeg er ikke tjenestepiken din. Jeg blir med deg.
Ikke denne gangen, Artus. Dette må jeg gjøre alene.
Rykk frem! Porten!
Dra til tempelet. Løp!
Beskytt Mester. Kom igjen!
Tamara, bli med meg.
- Inn i vogna. - Nei, vi må forsvare hjemmet vårt.
For folket må du gjøre din plikt og dra til munkene i Hyrkania.
Ingen nøling. Ikke vent.
- Jeg vil ikke forlate deg. - Stoler du på meg, Tamara?
- Ja, med livet mitt. Det er alt jeg har. - Så ikke spør, gjør som jeg sier.
Kjør!
Ikke la noen unnslippe!
Zym.
Hvem er du?
Hvor er Khalar?
Hvem er Khalar?
Hei du!
Trekk deg unna, nordboer. Kvinnen tilhører Khalar Zym.
- Hun tilhører meg nå. - Du har ikke noe krav på henne.
- Nei, men jeg har krav på deg. - På hvilket grunnlag da?
Din død!
Hvem er du?
Når du slåss mot en Cimmerianer, selv en gutt, bør du helst drepe ham.
- Jeg drepte hundrevis av Cimmerianere. - Ja, en hel landsby.
Men jeg brant ikke inne i smia til min far.
Stikk av fra meg, og jeg vil ødelegge fjell for å finne deg.
Og jeg vil forfølge deg til helvete.
Kvinne! Kom hit.
Jeg sa, kom hit.
Hvem av dere er den renblodige?
Den som avslører henne, får leve.
Og du stinker...
Er du den jeg søker?
Kan det være deg?
Ingen av dem er rene!
Du vet hvem jeg vil ha. Hvorfor lide for det?
Ingen fra den urgamle herkomsten er i live.
Hvis det er sant, hvorfor har du og disse munkene...
...valgt å gjemme dere som skadedyr her i 1000 år?
Vi lever her i fred. Vi har ingen rikdom.
Vi fører ikke krig. Vi verdsetter livet.
Dere verdsetter livet.
Har du glemt hva som skjedde i skogen ved Ophir?
Da alle nasjoner i Hyborea jaktet på en kvinne som om hun var et dyr?
Da jeg og min datter ble tvunget til å se på at min uskyldige kone...
...bli spent fast til hjulet og satt i brann.
Nei, det du verdsetter er døden.
Munkene her hadde ingenting med hennes død å gjøre.
Hvor er hun med rent blod?
Ikke vær redd, far. Han forteller meg hemmeligheten.
Alle forteller meg hemmelighetene sine.
Din fånyttes jakt på Acherons hemmelighet, er bare maktbegjær.
Ikke for kjærlighet til livet. Din "uskyldige" kone...
...ønsket å trollbinde hele Hyborea med sin heksekunst.
Hun fortjente å brenne.
Du vil aldri regjere.
Og Maliva vil aldri gjenoppstå!
Herre! Remo leter etter hun som unnslapp.
Hun er den renblodige.
Remo vil fange henne for meg.
Hopp av.
Mester forutså at jeg skulle møte deg.
Han sa at våre stier ville krysses.
- Du er den som Khalar Zym søker. - Det kjenner jeg ikke til.
- Det var hans menn som jaget deg. - De angrep klosteret vårt.
Vil du følge meg til Hyrkania?
- Vi skal vente på Khalar. - Vi? Det er ikke noe "vi."
Jeg skal dra til Hyrkania slik som Mester befalte.
- Jeg sa at vi skal vente. - Jeg sa at jeg drar til Hyrkania.
- Hvorfor må jeg være bundet? - Hold munn og gjør som jeg sier.
Hva skal du gjøre med ham?
Jeg venter til han våkner.
Jeg vil se ham inn i øynene når jeg dreper ham.
- Har du et navn? - Tamara Amalia Jorvi-Karushan.
- Og du heter? - Conan.
- Conan. Er det alt? - Hvor mange navn trenger jeg?
Hvorfor reddet du meg, bare for å binde meg sånn?
Khalar er han jeg leter etter.
Hvis jeg besitter deg, må han komme til meg.
Besitter? Jeg er ikke eiendommen din.
- Legg deg og sov. - Jeg tar ikke ordre fra noen mann.
Jeg er en munk. Jeg tilhører Shaipurordenen.
Folket mitt har aldri blitt...
- Hva? - Vær stille.
Ennå ikke noe nytt fra Remo og speiderne?
Ved soloppgang vil han være her med henne.
Han har aldri skuffet meg.
Belønningen er nær, far.
Snart har du ikke bare masken, men også blodet å fylle den med.
Marique, moren din lengtet slik etter Acherons trolldom.
Tenk deg alle hemmelighetene hun kan ta med fra dødsriket.
Tenk hvor urokkelig jeg vil være når hun atter står ved min side.
Far. Hvis jenta er tapt, eller ritualet mislykkes...?
Det vil ikke mislykkes.
- Men hvis... - Det vil ikke mislykkes!
Din mor vil komme tilbake til meg.
Evnene mine vokser inni meg.
Min mors blod strømmer gjennom meg.
Jeg kan hjelpe deg med å avdekke Acherons hemmelighet.
Akkurat slik hun gjorde. Jeg kan få alle til å knele for deg.
Akkurat slik jeg kneler for deg nå.
Min Marique, du er akkurat som moren din.
På så mange måter.
Men du er ikke henne.
Her. Drikk.
Si sannheten nå. Hva vil Khalar med deg?
Jeg er en vanlig munk. Jeg har ingen verdi for en krigsherre.
Hun lyver!
Det er blodet hennes. Blodet hennes er spesielt.
Hun er den siste som nedstammer fra Acheron.
Vent. Ikke drep ham ennå.
Du tar feil. Den slekten døde ut for 1000 år siden.
- Løgnaktige hore! - Du kan drepe ham nå.
Vær så snill. Jeg kan skaffe deg en pen løsesum for henne.
Helt sant.
Khalar har lett etter en renblodig etterkommer i 20 år.
- Da skal vi vente på Khalar. - Han kommer ikke denne veien.
Han venter på meg i Shaipur-kløften. Jeg kan vise deg.
Kom igjen.
Ser du, jeg fortalte sannheten.
Hvis du vil, kan du få din vekt i gull for denne kvinnen.
Jeg kan ordne med alt! Jeg skal overbringe beskjeden.
Ja, det skal du.
Remo vender tilbake.
Hva står det?
Utposten ved Shaipur. Ved middagstid, kom alene.
Den er hennes.
SHAIPUR-BUKTENS UTPOPST
Du er modig, nordboer.
Jeg beundrer mot, selv når det er dumdristig.
- Belønningen din. - Jeg vil ikke ha gullet ditt.
Nei? Hva da?
- Jeg vil ha hodet ditt. - Selvfølgelig vil du det.
Drep ham. Skaff meg så den renblodige.
Conan!
Kom igjen, da.
Hvem er du?
Du tvang meg til å se min egen far dø.
Cimmerianeren.
Det var sjansen din, gutt. Du får ikke flere.
Faren din hadde skammet seg over deg.
Kom igjen!
Lillegutt!
Løp! Skynd deg.
Nei!
Ved Mithra, hopp!
Jeg hadde ham.
Jeg hadde tatt ham.
- Gudene er ubarmhjertige. - Velsignet være Gudene.
Dette var ikke deres verk.
- Det var jeg som feilet. - Er historiene sanne?
Har han øyne røde som ild, og en hud av gyldne skjell?
- Han er bare en mann. - Da er det han som har feilet.
Du kan meget vel være den eneste mannen i Hyborea...
...som har kjempet mot Khalar Zym og overlevd.
Jeg må gå i land og finne ham.
Når jeg har dratt, må du få henne i sikkerhet.
Hun reddet livet mitt. Hun har fortjent min lojalitet.
Da har hun fortjent min også.
Vennen din er en bedårende mann.
De fleste blir født og får morsmelk. Hans første smak var av morens blod.
Han ble født i kamp.
- Så alt han kan er å drepe? - Nei, han har en konges hjerte.
Lojaliteten til en blodhund.
Barbarer er kanskje krigere, men de ofrer ikke sine barn...
...eller erobrer sine allierte, slik prester og prinser i den siviliserte verden gjør.
- Når det gjelder manèrene hans... - Du ser ut som ei skjøge.
Ja, og jeg er tydeligvis den eneste kvinnen du har møtt som ikke er en.
Kvinner i Cimmeria kler seg som krigere.
Gi henne læret og brynjen.
Jeg tror han liker deg.
Våkn opp! Til våpen!
Alle mann på dekk!
Hvor mange Cimmerianere døde ved det sverdbladet?
Slett ikke dårlig.
Farvel, min gode venn.
Måtte du finne det du leter etter, Conan.
Ser ut til at vår venn har glemt kartet sitt over kystlinjen.
Du burde gi det til ham. Og ta farvel.
Vi seiler ved daggry. Ikke kom for sent.
Du bør gå tilbake til skipet.
Lurer du noengang på om våre handlinger tjener et høyere formål?
En slags plan diktert av Gudene.
Eller er vi bare dømt til kaos og ødeleggelse?
Det vet jeg ikke, og jeg bryr meg ikke.
Jeg lever, elsker, slakter... og er fornøyd med det.
Farvel.
Conan!
- Den ugripelige. Velkommen. - Du har gjort en feil.
Jeg er ikke personen du leter etter.
Det er henne.
En renblodig etterkommer fra trollmennene i Acheron.
ARGALON- TYVENES BY
- Jeg leter etter en tyv. - Argalon er en by full av tyver.
- Tyven jeg søker heter Ela-Shan. - Hvem er så du, barbar?
Bare gi deg, fjols!
Så kjapp som han er, vil han filetere deg som en fisk.
Jeg skylder ham livet mitt.
Ela-Shan, nå har du sjansen til å betale tilbake gjelden.
Kom.
Dette er galskap. Å bryte seg inn i Khalar Zym`s festning er som å...
...strekke seg under en sovende drage for å ta egget hennes.
- Hvorfor vil du inn? - Det er en kvinne der inne.
Hun må være veldig pen.
Moren min bar denne kjolen på bryllupsdagen sin.
- Den fremhever deg. - Jeg er ikke moren din.
Nei, men det vil du bli.
Forestill deg at kroppen din er et kar...
...og sjelen din er vannet som fyller det.
Når blodet ditt gjødsler masken, vil faren min tømme deg.
Da ønsker jeg døden velkommen.
Din død skal innlede en ny tidsalder i Acheron.
Åndene jeg fremkaller, vil smelte kjøttet fra kongers knokler.
Min kone gjør meg til Gud! Og vi skal kaste alle rivaler i hav av blod.
Jeg ber deg en siste gang. Ikke gjør dette. Vi snur.
Kom igjen!
Visste du at jeg traff barbaren din da han var liten gutt?
Og jeg tok dette sverdet fra ham.
Har hørt at Cimmeriansk stål er skarpere og hardere enn noe annet.
At når det skjærer, så er smerten nesten en nytelse.
Jeg vet du vil bli tilfredsstilt.
Det var den siste porten.
Jeg sa jo det. Jeg sa at jeg kunne få deg inn.
Du!
Et festmåltid for sverdet mitt.
Nei, et festmåltid for Nuala!
- Pass opp! - Nei...!
Conan, pass deg!
Å faen!
- Få meg ut herfra! - Bruk nøkkelen.
- Kan ikke, jeg mistet den. - Så dirk låsen!
Med hva da?!
Hjelp meg!
Vær forsiktig!
Hjelp!
Fort deg!
Hjelp meg!
Få meg ut! Jeg dør...
Du hyler som en kvinne.
Tror det er denne veien. Vent på meg.
- Jeg tror de er på vei til Skull Cave. - Jeg ser ingen fler låser der nede.
Gjelden din er betalt.
Farvel, min venn.
Hvis du trenger meg senere, så vet du hvor jeg er.
Slik et seiersrikt barbarsverd knuste masken...
...skal så et beseiret barbarsverd gjenopplive den.
Rent blod.
Bare se! I fortvilelse!
Deres nye overhode!
Maliva, min dronning!
Hør jeg kaller på deg!
Barbar, jeg liker deg ikke lenger.
Armen min!
Hopp ned!
Gjem deg!
Det var sjansen din, Khalar. Du får ikke fler.
Jeg kan lukte deg.
Conan!
Barbar! Du er for sent ute.
Hun tilhører meg!
Dø!
Kom igjen, løp!
Jeg skal drepe deg med din egen fars klinge.
Du er ikke min fars sverd verdig.
Kom igjen.
Kom deg opp.
For pokker!
Løp!
Barbar! Nå skal jeg ta deg!
Maliva!
Jeg påkaller deg.
Heksa hans har tatt bolig i meg. Jeg klarer ikke å bekjempe henne.
- Nei. - Bare slipp meg, Conan.
Nok engang er den lille Cimmerianeren fanget med en lenke i hånden.
- Slipp meg! - Nei!
Gutt, det er ingen skam å knele for meg.
Hun vil leve for evig.
Slipp lenken. Slipp lenken, Conan!
Og la en annen dø i ditt sted? Sånn som faren din.
- Slipp meg! - Jeg advarte ham.
Om at jeg en dag ville bli en Gud.
Og faren min advarte deg, Gud eller ikke.
- Slipp meg! - Du vil falle!
Maliva!
Takk for at du tok meg med hjem. Jeg vet at du må dra.
Lev vel, Tamara. Til vi møtes igjen.
"Sverdet vi lager, vil bli ditt en dag."
"Men før du svinger det, så må du forstå det."
Norsub by: Teddyboy33 Barbarian Subs since 2010